Ak ste niekedy videli vizualizácie, ako môžu vyzerať príbytky ľudí po kolonizácii Marsu, tak skleníky v tejto záhrade vyzerajú presne tak. Je to najvýraznejší prvok a to prvé, čo vám ponúkne prehliadač po vyhľadaní botanickej záhrady v Zurichu. Video reportáž nájdete na našej FB stránke.
If you've ever seen visualizations of what human dwellings might look like after colonizing Mars, the greenhouses in this garden look exactly like that. It is the bold element and the first thing that the browser offers you after searching for the Zurich Botanical Garden.
Hlavné mesto Švajčiarska je pomerne kompaktné mesto s bohatou sieťou električiek. Preto som sa odviezol linkou 4 na zastávku Hoschgasse v širšom centre a prešiel sa približne 10 minút okolo horského potôčika až ku zadnej bráne botanickej záhrady. Vstup je zdarma. Víta ma mapa areálu a milé kreslené obrázky ukazujúce, čo sa v záhrade nesmie robiť. Po pravej strane bolo umiestnených niekoľko nepravidelných vyvýšených drevených záhonov, ktoré tvorili úžitkovú záhradu. Tu boli rôzne bylinky a liečivé rastliny usporiadané podľa využitia. V kvetináčoch bola prezentovaná malá zbierka rôznych druhov mäty.
Cez brezový háj s bohatou výsadbou tieňomilných trvaliek sa ocitám na otvorenej pláni. Dokonale pokosený trávnik, v ňom množstvo náhodne umiestnených stoličiek, pokojné jazierko a to všetko na pozadí futuristicky vyzerajúcich skleníkov v tvare kupoly. Veľmi príjemné a tiché miesto, kde mnoho rodín trávilo čas. Krivoľaké chodníky a oblé vlnité záhony nemajú jedinú priamku. Všetko nádherne plynulo a ladilo navzájom. V záhonoch boli rôzne ukážky letničiek či prenosných subtropických rastlín.
Okolie jazierka bolo tvorené lemom z močiarnych rastlín, zatiaľ čo v jeho strede kvitli lekná. Bolo vytvorené naozaj s citom a dokonale zapadalo do okolia.
Na okraji trávnatej plochy bola v miernom svahu vybudovaná bylinková záhrada. Aj táto mala vlnité okraje. Záhony boli rozdelené do sekcií podľa spôsobu využitia v rôznych druhoch medicín - ajurvédska, čínska, tradičná švajčiarska, homeopatická či púčiková medicína. Naozaj netradičný spôsob rozdelenia. Za touto záhradou boli vo svahu kvetnaté lúky.
Pred skleníkmi boli tiež krásne kvetnaté lúky a v betónových nádržiach menšia prezentácia vodných rastlín. Vchod do skleníkov je zahĺbený. Vnútri je najprv vestibul, v ktorom sú veľké floráriá ukazujúce rôzne typy tropickej výsadby a akvária. Okrem toho sú tu aj interaktívne botanické hry a úlohy pre deti.
Prvý skleník je typický kruhovým chodníkom a stromovitými papraďami. Je pomerne malý, ale s hustou výsadbou napodobňujúcou vysokohorský dažďový prales. Sú tu druhy ako papraď Cyathea dealbata, Styloceras brokawii so zvláštnymi fúzatými žltými plodmi, rôzne druhy bromélií, begónií a kohlérií.
Cez vestibul prechádzam do druhého skleníka, toho najväčšieho. V ňom nachádzam tropickú džungľu s veľmi hustou vegetáciou. Dominantou je v strede skleníka stojaci umelý kmeň stromu, po ktorom sa ťahá nespočetné množstvo popínaviek a epifytov. Po schodoch som sa dostal na malú terasu na kmeni, odkiaľ vidno do korún stromov. Tento umelý kmeň reprezentuje mohutné stromy rastúce v džungli, ktoré sami o sebe predstavujú samostatný biotop. Objavujem tu zaujímavé druhy ako Aristolochia arborea, popínavú begóniu B. bipinnatifida, palmy s tŕňami na listoch, obrovský pandan, orchidey, či rôzne áronovité rastliny.
Z druhého skleníka sa prechádza priamo do tretieho, ktorý je venovaný púštnym rastlinám. Nie sú tu len kaktusy a sukulenty, ale aj rôzne juky, cykasy, plumérie, starčeky, tilandsie a v samostatnej vitríne aj mäsožravé rastliny. Tu sa dozvedám z tabule, že k veľkej rekonštrukcii došlo v rokoch 2012 až 2013. Boli použité špeciálne dvojsklá a na vlastné oči som videl automaticky riadený systém vetrania a tienenia. Cez malý tunel sa vraciam do druhého skleníka a odtiaľ naspäť do vestibulu. V tuneli bola krásna ukážka schematického zobrazenia koreňovej sústavy púštnych rastlín.
Priamo pred skleníkmi je záhon s gunerami, ktoré v tom čase kvitli. Pokračujem v ceste okolo skleníkov a dostal som sa k ukážke prehistorických rastlín - rôzne druhy ihličnanov ako wolémia a cunninghamia, stromovité paprade a prasličky. Ukážka rastlín, ktoré dominovali Zemi v dávnej histórii. Cestičkou cez malý lesík som sa dostal na pomyselný najvyšší bod záhrady. Odtiaľto vedú trávnaté schody späť k jazierku alebo na druhú stranu k terase pred budovou univerzity. Je tu malá kaviareň a predajňa rastlín, no vtedy bola zatvorená. Pri schodoch bol aj hmyzí hotel a vitrína so skalničkami.
Odtiaľto viedla už len jedna cesta a to dolu slnečným svahom. Ten bol celý premenený na stredomorskú záhradu. Niektoré časti boli výrazne kamenné a reprezentovali špecifický biotop suťovísk. Darilo sa tu teplomilným rastlinám ako mrazuvzdorné agáve, rozmaríny, levandule, cisty, rôzne druhy pakostov, hadincov či iných trvaliek a tráv. Nádych mora uprostred Álp. Takto som sa dostal až úplne dolu k hlavnému vchodu do záhrady. Tu ma ešte prekvapili pekné záhony plné letničiek, dvojročiek a trvaliek.
Na záver môžem povedať, že zurišská botanická záhrada je pekná a udržiavaná. Je to tiché a pokojné miesto ideálne na oddych od rušného centra mesta. Video reportáž nájdete na našej FB stránke. Odtiaľto je to pešo pár minút k parku Zurichhorn, kde trávi voľný čas mnoho miestnych a je tu aj čínska záhrada skrytá za múrmi. V nej nájdete paláce bohato zdobené maľbami, okruhliakové chodníčky, jazierko i bonsaje, no je potrebné počítať s množstvom ľudí a davmi turistov.
© 2020